VINN EN DATE MED MATT SCHRAMM
DET SPESIELLE VED MEG
Hjelp meg litt.
Jeg må fremheve noe spesielt ved meg selv.
-Du er vakker, Audrey. -Jeg mener det.
Han er en dritt.
Jeg syns ikke det. Dessuten er det bare en rolle han spiller.
Kanskje vi kan jobbe videre med det senere?
Hei.
Havet inneholder 97% av jordas vann,-
-og produserer over 70% av jordas oksygen.
Hvis havene forsvinner, gjør vi også det.
Flott.
Justin. Motargumenter.
-Justin? -Jeg er faktisk enig med Rebecca.
Jeg så på Animal Planet, at man gir bavianer lykkepiller.
Justin, her går det ut på å debattere ting.
Hvis du hadde lest leksene, ville du våget å ha en holdning.
Og hvis du har en holdning basert på fakta,-
-tør du argumentere for den.
Og når man virker overbevisende...
Når man virker overbevisende...
...får man folk over på sin side.
Justin.
Hvis du vil beundre Rebecca, kan du gjøre det i friminuttet.
Men hvis du vil være med her, må du anstrenge deg.
Sett deg, Rebecca.
Sasha, Lewis, flott. Bare sett dere.
Men jeg liker Animal Planet Justin. Fantastisk kanal.
Perry kan ta imot deg nå, Justin. Kom.
Åpne... Lukk.
Lærer dere om underbevisstheten på skolen?
Har du hørt om ubevisst press? Ufrivillige handlinger?
Som massemordere?
Ja, kanskje.
Justin. Vi bærer alle sammen på en byrde.
Men vi er ikke klar over det selv.
For noen av oss er den veldig tung.
-Mentalt? -Ja. En indre kraft.
Vi vet ikke hva den kalles, men den får oss til å gjøre visse ting.
Ting vi ikke...
...vil innrømme at vi gjør.
-Løper faren din fortsatt? -Ja.
-Han er veldig oppsatt på å vinne. -Han ville bli fotballspiller.
-Ble han ikke rekruttert? -Han skadet kneet sitt.
-Han hater at jeg vinner over ham. -Det er jo bare for moro skyld.
Søknadsskjemaet fra Oregon State er kommet.
Hva så?
Det er ikke noe galt i å bli værende nær hjemstedet.
-Hva med New York? -Karakterene dine er ikke gode nok.
Hvis du søker på en av de gode skolene, blir du bare skuffet.
Ja, ja.
Gi meg tallerkenen din, skatt.
Du gjør det igjen.
-Mike. -Hva er det?
Det er ynkelig.
Hold opp, Audrey.
-Slapp av. -Kutt ut det pisset.
Et øyeblikk.
Hva med DJ?
Du vet jo at jeg elsker ham.
Han trenger deg. Særlig nå.
Etter alle disse årene. Han er et godt menneske.
-Hva med deg? -Jeg trenger ikke kjærlighet.
Jeg trenger noe annet.
Hvorfor tok vi ikke Joel med?
Er det ikke hyggelig at det bare er oss to?
Kom, Justin.
-Hva syns du? -Når skal du gå med den?
Jeg skal få tatt et bilde til Matt Schramm-konkurransen.
-Audrey! -Bare fordi du syns det er dumt.
Jeg vil bare se om jeg kan vinne.
Ser jeg dum ut i denne?
Du er min mor. Og du er gift med min far.
Og jeg elsker ham. Det er bare for moro skyld.
Jeg syns ikke det er morsomt.
Synd at du har mistet din humoristiske sans som 17-åring.
Når falt du for ham?
Det vet jeg ikke, Justin.
Da han fikk den kneskaden?
Han var litt av en dust før det skjedde.
Jeg lot som om jeg var knust fordi han ikke kunne spille mer.
Men jeg tror det var da jeg falt for ham.
Det er fint å føle at noen trenger én.
Jeg vet ikke...
Kan du hjelpe meg litt?
Det sitter en liten knapp der.
Hva med den? Tror du Matt vil like den?
Matt Schramm ser ikke på bildene.
Det er bare litt fjollete moro, Justin.
-Du har aldri hatt kjæreste. -Hva så?
Du er aldri sammen med jenter.
-Det er jeg vel. -Er du?
Hvorfor tar du aldri noen med hjem, da?
Du går alltid rundt for deg selv.
-Hvorfor bryr du deg, Joel? -Jeg kjeder meg.
Idioter. De kan aldri ta noe seriøst.
Andre gutter prøver å få seg et nyp.
Men du har aldri kysset en jente.
-Stikk av. -Nei.
-Liker du den boka? -Ja. Det står mye om Greenpeace.
Ja, det er en god innledning.
De fyrene fra Greenpeace er virkelig modige.
-Skulle ønske jeg kunne gjøre sånt. -Hva da? Være modig?
Ja.
Det er du kanskje allerede.
Har du tenkt å pule meg nå?
Du lovte å rydde opp i de gamle sakene dine i garasjen.
Ja. Unnskyld.
-Hva er i veien? -Ingenting.
Justin.
Det er dumt.
Hvorfor MFC?
Michael Forrest Cobb.
Hvorfor navnet ditt?
Det er ikke din oppgave å stille spørsmål.
Hold opp med det.
Jeg vil gjerne det. Jeg prøver virkelig.
Men så...
Tror du ikke jeg vil det?
-Ting vil forandre seg. -Hvorfor stoler du ikke på meg?
Sierra Club fikk dem til å gjøre det til reservat igjen.
-Hvordan vet du så mye? -Foreldrene mine er aktivister.
Mennesker har det med å tro at vi er verdens navle.
Det er vi vel blitt oppdratt til.
Det gir oss mange problemer.
-Det er varmt i dag. -Ja.
Jeg tror jeg tar av meg skjorta.
Ok.
Det burde du også gjøre.
Hva er det du prøver på?
Klærne våre er så trange at det føles som en badedrakt.
Nei. Mamma blir sint hvis jeg blir solbrent.
-Ser mora di deg naken? -Ja, gjør ikke foreldrene dine det?
Audrey og Mike? Nei.
Hvorfor kaller du dem ved fornavn?
Mike sier at han føler seg gammel når jeg kaller ham "pappa".
Og når jeg kaller Audrey "mamma", syns han hun høres gammel ut.
-Tar du av deg skjorta? -Skal du gjøre det?
Ja.
Hva står MFC for?
Justin?
Ingenting.
Ingenting?
Hvorfor kan du ikke si det?
Megafaens chick.
Hvorfor kan du ikke være ærlig mot meg?
Unnskyld.
Det er nok best du går.
Unnskyld.
-Kan jeg ringe deg? -Når du tør være ærlig.
Selvfølgelig er jeg bekymret.
Vi har brukt en formue på tannregulering.
-Han er 17. -Han sutter på tommelen.
Så la meg se at du kan ordne opp i det, da.
Jeg synes bare, vi bør få det under kontroll.
Det er på tide at vi snakker ærlig til hverandre.
Jeg vil ikke rette tennene dine en gang til.
Det er på tide at vi løser det egentlige problemet.
-Hva mener du? -Jeg vet hva problemet ditt er.
Det er en forståelig vane. Hvorfor slutter folk med det?
Det er naturens erstatning for moras bryst.
Fikk du tåteflaske da du var liten?
Jeg husker ikke.
Er det problemer hjemme? Har du noen vonde minner?
Ikke noen bevisste.
Vi husker aldri de store tingene.
Barnevakten holder for munnen din så hun kan se på TV i fred,-
-og så må du takle konsekvensene selv.
Tannregulering løser ikke alle problemer.
Justin.
Er du klar til å gi slipp på tommelen?
-Hvorfor snakker du sånn? -Svar meg.
-Hva vil du gjøre? -Jeg vil gjerne hypnotisere deg.
-Mener du det? -Jeg har sett det virke.
Slapp av.
Jo mer avslappet du er, jo dypere ned kan vi komme.
Fokuser på månen på det bildet der.
En fredelig følelse fyller hele kroppen din som et hvitt lys.
Forestill deg at det hvite lyset fyller føttene dine...
...beina dine...
...overkroppen din...
...og hodet ditt.
Forestill deg at du går på en sti dypt inne i skogen.
En lysstråle lyser opp et vilt dyr.
Det er ditt kraftdyr.
Se på det. Betrakt det.
Når du får lyst til å sutte på tommelen...
...skal du kalle på dyret ditt. Kall på det nå.
Kom her.
Gjør det inne i hodet ditt.
Når du føler deg redd eller alene, så kall på dyret ditt.
Du er ikke alene. Du er ikke redd.
Du trenger ikke tommelen din.
Og tommelen din trenger ikke deg.
Justin.
Framover vil tommelfingeren din smake som solhatt.
Hva er ditt kraftdyr?
Det holder jeg for meg selv.
Nasjonens sikkerhet avhenger av at det ikke oppstår konflikter.
Fint, Ashley.
Nå er det Justins tur.
Han skal snakke om den nordamerikanske frihandelsavtalen.
Se over notatene deres.
-Mr. Cobb. -Jeg er nødt til å gå.
Du skal jo holde foredrag.
Ikke rør meg.
På Sierra Clubs nettsted står det at hogsten er økt med 15%.
Justin...
Jeg syns vi skal skrive et brev sammen.
Hva skjedde i Mr. Gearys time?
Jeg ble bare...
Jeg var nødt til å gå.
-Skal vi skrive det brevet? -Du kan skrive det selv.
Hvorfor er du plutselig så interessert i alt det der?
Fordi det er viktig.
Og fordi folk bør få vite hva som foregår.
Vi må altså få fram sannheten? Være åpne og ærlige?
Ja.
Hvorfor vil du ikke si hva MFC står for, da?
Og hva det var som skjedde i timen?
Fordi det ikke var noe.
Ingenting...
Adjø, Justin.
Perry.
-Det virket. -Det er bra.
Jeg trodde ikke at det ville bli slik. Kan du få det tilbake?
Underbevisstheten din har overtatt.
-Jeg blir sinnssyk. -Hold ut, Justin.
Be dyret ditt om hjelp.
Unnskyld.
-Hva er det som skjer, Justin? -Jeg vet ikke.
Det går bra.
Jeg skal ordne det.
Jeg trodde du likte ham.
Han lot bare som om han var min venn.
Gå hjem hvis du er redd, Joel.
Joel.
Unnskyld.
Perry ødela meg.
Hvordan?
Han lovte å hjelpe meg, og så ødela han meg.
Kom igjen, Joel. Bare denne ene gangen.
Faen heller, da.
Mr. og Mrs. Cobb. Justin har alltid vært en lovende gutt.
Men det er noe som spenner bein for evnene hans.
Han skal jo snart på universitetet, så det må gjøres en ekstra innsats.
Etter hans siste oppførsel mener jeg at noe må gjøres.
Justin, har du noen gang følt at du var annerledes enn de andre?
Er du utålmodig? Sliter du med å gjøre noe ferdig?
Er du redd for å være alene, men utilpass blant mange mennesker?
Det kalles en atferds- og oppmerksomhetsforstyrrelse. ADHD.
Vi syns dere bør vurdere medisinsk behandling.
-Ritalin? -Ja, for eksempel.
Det fins også Adderall, Clonidine, Tenax...
Det er jo bare medisin.
Jeg tror sønnen min kan takle dette selv.
Mr. Geary, mener du ikke at Justin kan gjøre det mye bedre?
Justins oppførsel kan tyde på den nevnte lidelsen.
Unnskyld, men beskrivelsen av symptomene er ganske vag.
"Ignorerer beskjeder. Gjør feil. Virker rastløs."
"Unngår eller motsetter seg oppgaver hvor man må bruke hodet."
Hva tror du, Justin?
Er jeg bare hyperaktiv?
Det står at jeg vil få bedre selvtillit.
-Jeg får bedre forhold til andre. -Føler du deg ute av balanse?
Det er for lett bare å ta en pille.
Hva om problemet er at jeg ikke kan konsentrere meg?
At jeg ikke kan fokusere på noe.
Det er for enkelt.
-Har du aldri ønsket å forandre deg? -Jo, men det er ikke så enkelt.
Kanskje det er det.
Utrolig.
Joel.
Hva er det?
Jeg har forandret meg.
Hva mener du med det?
De virker. De virker faktisk.
Pillene?
Jeg trodde aldri jeg ville være så klar i hodet.
-Hva symboliserer det hvite? -Evigheten.
Den uendelige tid.
Det symboliserer uskyld og utslettelse. Begynnelsen og slutten.
-Hvordan går det med medisinen? -Jeg leste Moby Dick i ett kjør.
-Hvordan føler du deg? -Som om jeg er meg selv.
Det gjorde jeg ikke før.
Har det skjedd noe annet?
Før var det anmassende å ta på seg undertøy, men nå er det lett.
Da vi sverget troskap til flagget i dag, fikk jeg frysninger av teksten.
Jeg har alltid ment at du har gode evner innen språk.
Du er talentfull. Mer enn du viser.
Den oppfattelsesevnen du har, kan ikke læres.
Rebecca har sluttet på debattlaget. Vet du hvorfor?
Nei.
Plassen hennes er ledig.
Og jeg vil gjerne ha deg med på laget.
Tror du jeg kan det?
Ja, det gjør jeg.
-Kommer ikke Mike? -Nei, han rakk det ikke.
Det er der borte. Jeg må på do.
-Nervøs? -Ja, litt.
Det er ganske naturlig. Dette er jo helt nytt for deg.
Jeg skulle ønske jeg var skallet.
Håret ditt ligger da pent.
-Nå gjør du det enda verre. -Unnskyld.
-Er jentene der ute? -Ja.
Hent dem og ta dem med inn hit.
-På herretoalettet? -Det er i orden. Jeg er jo lærer.
Det er helt normalt å ha sommerfugler i magen.
Husk på holdningen.
Trekk pusten dypt.
Rene, husk å få øyekontakt.
Jeg har litt maskara du kan låne. Av med brillene.
Improvisasjonsøvelse.
I et samfunn må man sikre seg-
-at de viktigste brikkene fungerer hensiktsmessig...
Stopp. Motargumenter.
Våre forfedre skrev grunnloven til seg selv og sine etterkommere...
Du kommer til å ta knekken på dem.
-Hva er udiskutabelt? -Diskusjoner.
-Still dem opp. -Og slå dem ned.
Dagens emne er media. Med vekt på TV-vold.
Liz Burns.
Vold på TV demoraliserer tenåringer.
Hver dag ser barn vold på TV, og plutselig er noen død.
TV hevder å informere og underholde oss,-
-men det ødelegger ungdommens fantasi.
Enig. Mediehusene påstår at de vil forandre seg,-
-men det er bare tomme ord.
TV er skyld i kjernefamiliens forfall.
Og når kjernefamilien forsvinner,-
-overtar stoffmisbruk, gambling og pornografi.
Det kan du ikke bevise.
Bilder er ikke virkelighet.
Vold i kunsten kan spores tilbake til Egypt.
Folk må lære å forholde seg skeptisk til det de ser,-
-og skille mellom bilder og virkelighet.
-Hva mener du, Lisa? -Du har rett. TV er ikke virkelighet.
Kjernen i dette er det sosiale forfall.
-Kate? -Bare fortsett.
Jeg forstår holdningen din, Mark.
Men samfunnet og dets virkelighetsoppfattelse er forbundet.
Klarte vi det?
-Du hadde rett. Jeg var god. -Fantastisk, Justin.
Du...
Jeg har aldri sett deg sånn før.
Du er blitt voksen.
Den passive aksept av genspleising er i seg selv et overgrep.
Du skulle sett ham.
Han brukte slips.
Det er viktig å støtte ham...
...og se ham.
Det var nesten lettere da alt gikk galt for ham.
Ja...
Det er som om han mener at han er klokere enn meg.
Kanskje det er slik det er.
Kjære motstander, er ikke isolasjons- politikk en fallitterklæring?
Ingen nasjon er uavhengig.
-Og denne celledelen? -Mitokondria.
Masseødeleggelsesvåpen er i strid med diplomatiet.
Jeg har jobbet innen kirurgi, men har gått over til ortopedi.
Jeg har alltid interessert meg for psykiatrisk rehabilitering,-
-og jeg syns selv at jeg er kvalifisert.
Jeg har etterutdannet meg innen psykiatrisk rehabilitering.
Det har alltid interessert meg.
Liberté, egalité, fraternité.
Ditt sinne er menneskelig, men ikke konstruktivt.
Ikke alle mennesker er like.
Andys mor sier at ekskjæresten din er et dophue nå.
Rebecca? Hun hater dophuer.
God dag, jeg heter Geary. G som i Gerald, E-A-R-Y.
Her står det. To rom.
Et til guttene og et til jentene.
Burde vi ikke fordele det etter alder?
Skolen forbyr at gutter og jenter sover sammen.
Jeg sier bare at jeg snek meg inn dit.
Jeg vil helst være sammen med jevnaldrende.
Jøye meg!
Det er min seng.
-Hvem sover på sofaen? -Det gjør du.
Sjokkerende nyheter fra Hollywood.
Matt Schramm ble i dag innlagt på avvenning-
-etter å ha utviklet et alvorlig kokainmisbruk.
Schramms produsenter-
-gikk samme med Matts venner og familie og fikk ham innlagt...
-Hvem vil ha ferskensnaps? -Jeg drikker bare øl.
-Kom igjen. -Vi bestiller romservice.
Vi er mindreårige.
-Spør Geary, da. -Vi får lov hvis du spør.
Ber du meg kjøpe alkohol til mindreårige?
Jeg forstår at dere gjerne vil slå dere litt løs, men...
...jeg er jo lærer.
Vi oppfatter deg mer som en venn.
Er det ditt beste forsøk? Jeg håper du er bedre i morgen.
Pass på så jeg ikke ombestemmer meg.
Det er nok ikke så lurt likevel.
Dere burde øve til i morgen.
Her er ølen.
Lov meg at dere tar det pent.
Ha det gøy.
Still dem opp og slå dem ned!
Den er våt. Ta den av.
Jøye meg!
Gikk det bra?
-Hvorfor ringte de fra resepsjonen? -Vi hygger oss bare.
Tror du jeg er dum?
Nei. Du føler deg bare utafor, og det er forståelig.
Bare fordi vi morer oss betyr ikke det at vi gjør noe galt.
Nedrustning er ikke aktuelt slik verden ser ut i øyeblikket.
Du syns bare at alt må se pent ut,-
-men mennesket er fiendtlig av natur.
-Du forstår meg ikke... -Det gjør du ikke selv heller.
Hvis vi skal snakke om nedrustning, bør vi se på de virkelige våpnene:
Sinnene våre.
Hvordan har du det?
Jeg er trøtt. Men jeg har det bra.
-Hvorfor har du det bra? -Fordi jeg vant.
-Hva med å lære? -Jeg lærer hvordan man vinner.
Du hungrer virkelig, Justin. Det tok jeg ikke høyde for.
Så er det lynets tur.
Hei.
Enda en seier til Cobb.
La meg se.
Førsteplassen.
Ikke verst.
Hva vet du om det? Du dukker aldri opp.
Jeg går jo på jobb.
Nå skal dere høre:
Jeg skal overføres til Maple Glen-avdelingen.
-Avrusingen for kjendiser? -Ja.
-Har det vært på gang? -Ja, det er litt av en forfremmelse.
-Så du noen kjendiser? -Det er ikke bare kjendiser der.
-Du virker glad. -Ja.
Så flott.
Så du Matthew Perry? Whitney Houston?
Jeg har taushetsplikt.
-Ikke overfor familien, vel? -Beklager.
Kom igjen.
Det er folk med problemer.
Betyr de mer enn familien din?
Justin.
Jeg syns ikke det er så lurt at du skal jobbe på Maple Glen.
Jeg ba ikke om din mening.
Jeg har vunnet debattkonkurransen,-
-og så gidder du ikke fortelle hvem som er innlagt der.
-Slapp av litt. -Jeg gidder ikke mer.
-Jeg stikker. -Hvor skal du?
Jeg er bare redd at slike steder duller for mye med kjendisene.
Statistisk sett blir de fleste aldri rehabilitert.
-Hvem sier det? -Jeg har lest det.
Dette er ikke noen debatt. Det er livet mitt.
Du har funnet noe som gjør deg lykkelig. Det vil jeg også være.
-Hvordan gikk det med konkurransen? -Kutt ut, Justin.
Du må da ha fått beskjed.
Det angår ikke deg. Det var bare tidsfordriv.
SØKNAD
Mine karakterer er...
...under deres standard.
Men det ser jeg som en styrke, snarere enn en svakhet.
Jeg har måttet overvinne...
...overvinne en del usedvanlige problemer.
Begge mine foreldre...
...lider av mentale forstyrrelser.
Det har gjort det vanskelig for meg. Mentale forstyrrelser.
Det har gjort det vanskelig.
Men det har også lært meg å se annerledes på ting.
Jeg vil bruke denne innsikten i min streben etter å bli TV-journalist.
Jeg vil vise verden hvordan ting er.
Slik jeg har vært nødt til å innse det i forhold til min familie.
-Jeg har ikke overskudd til ham. -Jeg vet at dere krangler.
-Han kan være sånn en idiot. -Slapp av nå.
-Vi trenger ikke bli med ham dit. -Er det ikke delstatsfinalen?
Han klarer seg nok fint.
-Jeg kan dra. -Det trenger du ikke.
-Jeg vil gjerne se ham. -Vil du det?
Ja, selvfølgelig. Jeg skal dra.
Det blir 3,20.
Perry.
-Du ser annerledes ut. -Flott slips.
Debattlaget. Jeg skulle ha ringt. Jeg skylder deg en unnskyldning.
Jeg ville også ringe deg. Jeg vil gjerne takke deg.
Vil du det?
Jeg satt fast i en sky av psykologisk hippie-babbel.
Du hjalp meg ned på jorda igjen.
Jeg har revurdert hele min livsfilosofi.
Funnet nye svar på spørsmålene mine.
Det har jeg også.
Det handler ikke om å prøve, men om å gjøre.
Det har jeg lært. Hva syns du?
-Hvordan har din far det? -Fint. Som før.
Og din mor?
Hun har fått ny jobb. Hun jobber med narkoavvenning.
Og hva med tommelen din?
Sutter du på den?
Jeg har faktisk en atferds- og oppmerksomhetsforstyrrelse.
-Jeg får medisin for det. -Jeg spurte bare.
Jeg har det bedre.
Jeg er lagkaptein på delstatsdebatten i morgen.
-Medisin, sier du? -Ja. Jeg har det veldig bra.
Så du kan diskutere?
Er du ikke bare tannlegen min?
Jeg oppfatter faktisk meg selv som mer enn det.
Ta godt vare på deg selv, Justin.
-Hva gjør du? -Du vet vel at det er speed?
-Det beroliger meg. -Det hjelper på konsentrasjonen.
-Tre molekyler fra kokain. -De er på resept.
De sier på TV at barn blir overmedisinert.
Fjernsynet er sannelig en pålitelig kilde.
Sikkert, din speed-fjott.
Du blander sammen tone og innhold.
Tonen har en tone, men innholdet er lydløst.
Lydløst?
Ikke helt, men man kan ikke høre tonen. Den høres ikke i innholdet.
Du forstår ikke poenget.
Hvis lydløshet er nøytralt, blir tonen mindre tydelig.
Og da er innholdet nøytralt, men mulig å høre.
Hva mener du?
-Hei. Jeg fikk endelig sett deg. -Ikke vær så nedlatende.
-Et eller annet må jeg jo si. -Jeg slutter på debattlaget.
-Det går jo så bra. -Det er for mye press.
-Du kan ikke slutte av den grunn. -Mike...
Du hjelper meg ikke.
Men du...
-Hva skal jeg si? -Jeg vet ikke.
La oss dra hjem. Kom.
Justin...
Det er min profesjonelle mening at du er blitt et monster.
Hva?
-Du var helt vill etter meg. -Ikke bli stormannsgal.
Var ikke jeg så talentfull?
Og du... du fremelsket det. Du sa jeg hadde talent.
Det har du også. Du har virkelig forståelse for gruppedynamikk.
Men det er mange ting du må jobbe mer med.
Rappkjeftighet, arroganse, selvkontroll.
Skal jeg fortsette?
Jeg har i det minste fortsatt en drøm.
Herlig.
Er det slik du oppfatter meg?
Er det der vi har havnet, Justin?
Jeg har bestemt meg for å droppe debattlaget.
Det er min skyld.
Takk skal du ha.
Lykke til.
Du ser forferdelig ut.
Går det bra med deg?
-Jeg er ikke syk. -La meg se på deg.
Jeg tar ikke pillene mine mer. Det er jo bare speed.
De er tre molekyler fra kokain.
Det er ikke sunt å slutte på dagen.
Men jeg klarer det.
Hva er det?
Jeg må snakke med deg.
Kom inn.
Hva skjer?
Hvordan følte du det da du måtte slutte med fotballen?
Det var fryktelig.
-Hvordan klarte du det? -Man må bare holde ut.
Hold ut.
-Mike? -Ja?
Kan du ikke for en gangs skyld hjelpe meg?
-Jeg hjelper deg jo. -Hvordan kom du gjennom det?
Hvorfor kan du aldri fortelle meg hvordan du takler ting?
-Hei, Justin. -Hei. Hvordan går det?
-Så du er blitt debattstjerne? -Ikke nå lenger.
-Du ser ut som før. -Det gjør ikke du.
Jeg gjør vel ikke det.
-Vi må snakke sammen. -Jeg vil ikke...
Nei, det er ikke det.
Har du hatt det sånn at du...
...veldig gjerne ville forandre deg?
Kanskje.
-Hvorfor forteller du meg det? -Har du noe gress?
-Jeg har hørt at du røyker det. -Sladder.
Men det stemmer, ikke sant?
Skal jeg få deg høy?
Ja. Kanskje...
Mener du det?
Jeg fant det endelig. Jeg visste ikke hvilket hus det var.
Er du høy nå?
Det er ikke noe å snakke om.
-Vil du fortsatt ha? -Ja.
-Er du fortsatt merkelig? -Jeg har ikke vært merkelig.
Har du ikke?
Sug.
Det blir lettere.
Ga du ham det gratis?
Jeg ville ha latt ham betale for det.
-Vil du ha? -Ja.
Si navnet på guttene som har asne.
-Hva? -Asne.
Akne. Du må ha sett dem i gymnastikken.
Billy Rydell.
Mike Green.
Ryan Stevenson. Brent Bregman.
Brent.
ETT ÅRS HELBREDELSE
"Jeg vil ikke sammenlikne mitt indre med andres ytre."
TIL AUDREY. TAKK FOR AT DU REDDET MEG! HILSEN MATT!
-Hva skjer? -Ingenting.
-Jeg ser at det er noe. -Nei. Ikke mas.
-Kom igjen. Audrey har nattevakt... -Hun sover. Hun bryr seg ikke.
Jeg vet aldri hva som foregår i hodet på dere to.
Hva er problemet ditt?
-Ingenting. -Helt sikkert.
-Jeg tror mamma er utro. -Er du sikker?
Ganske sikker.
Man kunne se det komme.
Alle kunne se det.
Ikke vær så alvorlig. Her.
Hva er det?
-Nå skal vi leke en lek. -Hva slags lek?
Vent og se.
Eller nei, det kan du jo ikke.
Nei, nei.
Du får bare røre, ikke se.
Hvorfor?
Fordi reglene er sånn.
Hvordan gikk det på jobben?
Det gikk faktisk veldig bra.
Veldig bra.
Er det ikke deprimerende? Å se folk som har alt, la alt gå i vasken?
Nei. Man blir ydmyk av det.
I kveld var det en fyr som sa:
"Jeg har vært avhengig av fantasier hele livet gjennom."
-Det er flott. Press. -Blås i de grensehopperne.
-Vi må vekk. -De er mennesker.
Nå kommer det. Press!
-Skyt tilbake, da! -Jeg bruker ikke pistolen min.
-Nei. -Gjør det nå!
Nå skal jeg si deg en ting...
-Tror du Justin har hatt sex? -Det vil jeg ikke tenke på nå.
Vi var ikke stort eldre enn ham da vi giftet oss.
Hvor gammel føler du deg?
Si det. Hvordan føltes fitta hennes?
-Du er så ekkel. -Du er så prippen.
-Jeg liker henne. -Jeg har hørt at den er bløt.
-Jeg har klint med en jente. -Hvordan gjorde du det?
-Det er ikke å kline. -Hva gjør man, da?
En gutt og en jente stikker tungene i munnen på hverandre,-
-og så beveger de dem slik.
Å...
-Jeg liker ikke dette. -Justin...
Nei, jeg mener det. Hvorfor får jeg ikke se deg?
Sånn er reglene, sier jeg jo.
Hvorfor skal du bestemme alle reglene?
Hvorfor sier du ikke til noen at vi har et forhold?
Vi har ikke noe forhold.
Hvorfor ikke?
Rebecca?
-Jeg elsker deg. -Du er alltid så seriøs.
-Det var bare et eksperiment. -Et eksperiment?
Jeg ville gjerne lære noe.
Så...
Jeg bestemte meg for å velge en som deg.
En som meg?
Som ikke ville såre meg.
Fy faen, så jævlig.
Ja. Unnskyld.
Jeg mener det. Unnskyld.
Det er best du går.
Gå nå, Justin.
Hei. Der er du jo.
Du skulle jo hjelpe meg med å rydde i garasjen. Kom igjen.
Du kom for sent til middag.
Hvorfor er du så rar?
Hun later bare som om hun liker oss.
Hva snakker du om?
Hun vil ha det gøy. Og du er så seriøs.
Er jeg seriøs?
Hun er ikke lykkelig.
Vet du hva... Faen. Jeg vet det.
-Hvorfor gjør du ikke noe? -Hva skal jeg gjøre?
Alle ville ha meg til å bli proff.
Det blåser hun i.
Hun ville aldri innrømme det, men hvordan kunne hun...
Jeg ble så skuffet. Det ble alle.
-Du skadet jo kneet. -Ja da.
Men hva om det ikke var så alvorlig at jeg ikke kunne spille?
Hva om din mor var viktigere? Hva da?
Det er pizza på kjøkkenet. Få deg litt middag.
Du vet hvorfor hun tok den jobben, ikke sant?
Hva gjør du?
Jeg har funnet et bilde.
Et bilde av han fyren. Visste du det?
Jeg er lei for det.
Jeg trodde hun hadde bedre smak enn å falle for Matt Schramm.
Han er jo pen i tøyet.
Tja...
Det er en helt annen verden, den kjendisene lever i.
Jeg kan ikke hamle opp med det.
Det kan jeg bare ikke.
Den eneste måten en som meg kan få hennes oppmerksomhet på...
...er ved å være barnet hennes.
Gå vekk fra vinduet.
Vi er ute etter portforbudet.
Man får ikke engang røyke en rev her ute.
Men man kan jo bare venne seg av med en ting om gangen. Kom.
-Er du fra ungdomsavdelingen? -Ja.
-Hva er du avhengig av? -Dop.
-Hva slags? -Hele linja.
Velkommen i klubben. Jeg har aldri prøvd en dop jeg ikke likte.
Hun er en hard negl.
Hun er faktisk min skytsengel.
Er dere gode venner?
Mer enn det. Jeg kom for en måned siden. Jeg er i TV-bransjen,-
-og studioet fikk meg innlagt. Kjenner du serien min? "Streken"?
Noen ganger må man gå over den.
Jeg vet ikke...
Jeg smugler selvsagt noe med inn. Jeg har det i ræva.
Men det sitter for høyt oppe. Jeg får det ikke ut, så jeg tar en skje.
Plutselig er det blod overalt, og så har vi hun Cobb.
Hun løper inn på rommet mitt.
Så stikker hun hånden opp. Uten vaselin, det er bare blodet mitt.
Der var den.
-Sprøtt, ikke sant? -Så sykt.
Hun reddet livet mitt.
Og fra da av så jeg realistisk på meg selv.
Jeg heter Matt. Og jeg er narkoman.
Forleden kveld sa hun at alle er avhengige av noe.
Kanskje av måten vi oppfatter oss selv eller livet vårt på,-
-eller av det vi oppfatter som suksess eller fiasko.
Er du også redd?
Det er sprøtt å være mor til en 17-åring.
Man skal liksom ha alle svarene, men man har ikke et eneste.
Og bare tanken på at man aldri blir ensom når man har familie.
Vilt, ikke sant?
Ingen vil innrømme det, men...
Vi er alle sammen bare små, redde dyr.
Takk for praten.
-Går det bra med deg? -Ja.
-Det er bare patchouli. -Å.
Kult.
Nå stikker jeg igjen.
-Går det bra med deg? -Ja.
-Er du sikker? -Ja.
Hva er det?
Ingenting.
-Fjols. -Ti stille.
Joel?
Jeg har alltid regnet med at Audrey ville gå fra Mike.
De kan ikke unnvære hverandre.
-Men er det kjærlighet? -Det vet jeg ikke.
Tenker du aldri over den slags? Gjør det deg ikke redd?
Alt gjør deg jo redd.
Er du bare likeglad?
Du har det så enkelt.
Jeg hater at du kommer med sånt pisspreik.
Som om du er den eneste med problemer. Kanskje du er så rar-
-at jeg er nødt til å være normal.
Alle har det så travelt med all den dritten du roter deg borti.
Hvorfor har du aldri sagt noe?
Jeg er lei for det.
-Justin? -Ja.
Kom hit.
STUDIEINNTAK
-Nei! -Hva er det?
-Jeg kom inn. -Har du søkt?
Hvorfor har du ikke fortalt oss noe?
Jeg trodde dere ville prøve å snakke meg fra det.
Det ville jeg da ikke gjort. Jeg... Jeg trodde karakterene dine...
Jeg er så lykkelig.
-Er du også det? -Jeg?
Hva tror du?
Hva betyr det?
At jeg vil dra.
-Sånn uten videre? -Jeg må på forkurs i sommer.
Så jeg kan ta forberedende matematikk og språkfag.
Jeg hadde akkurat begynt å venne meg til deg.
Jeg må ta meg av denne sendingen.
Selvfølgelig er jeg glad på dine vegne.
Jeg er det. Men det er bare...
Jeg vet ikke...
Hvis det var Belgia...
Eller Chile eller Mars.
Et sted hvor jeg ikke kunne se deg for meg.
Da ville du bare forsvinne.
Men New York...
Jeg kan se deg for meg.
Justin ved fontenen i Central Park.
Justin i en drosje på 5th Avenue.
Justin på Times Square.
Justin som spiser pølse ved en pølsevogn.
Du kan jo komme og besøke meg.
Ja.
Du er allerede vekk.
-Nei, det er jeg ikke. -Jo, det er du.
Jeg kjenner deg, Justin.
Jeg har fulgt deg hele livet.
Har du?
Justin.
Perry.
-Du fant meg. -I telefonkatalogen.
Hva skylder man den ære?
Jeg flytter til New York.
Storbyen.
-Hva har skjedd? -Hva mener du?
Dette stedet. Det ser trist ut.
Jeg vet ikke...
Jeg sluttet vel med å prøve å være noe spesielt.
Jeg aksepterte meg selv med alle mine menneskelige svakheter.
Det burde du også gjøre.
Husker du da du var rundt 13 år?
Du lekte alltid nyhetsreporter.
Gjorde jeg?
Du var ganske flink.
Beklager.
Hvis det er det du vil være, er New York stedet for deg.
Få noen kontakter, oppsøk folk.
Få den rette frisyren, gå til logoped. Det går nok bra.
Men på den annen side...
Du må også kunne takle angst.
Jeg kom bare for å bli undersøkt.
Gjorde du det?
Jeg beklager hvis jeg har gjort deg flau over tommelen din.
Jeg har lest litt om det.
Medisinsk og psykologisk...
...er det ingenting galt med å sutte på tommelen.
-Det er jeg ikke enig i. -Det er sant.
Det var ingenting galt med deg, Justin.
Det føltes som om alt med meg var galt.
Det er bare fordi alle vil være problemfrie. Vi vil kurere oss selv.
Alle søker en magisk løsning, men ingen av oss vet hva vi gjør.
Og hva er egentlig galt med det?
Det er det eneste vi mennesker er i stand til.
Å gjette, prøve, håpe...
Men Justin. Du må aldri innbille deg at du har svaret.
For det er bare pisspreik.
Det gjelder å leve uten å ha svaret.
Tror jeg.
Det er bevist....
Nord-Korea har utviklet...
...plutonium.
Hei.
-Jeg heter Justin. -Hei.